Jelenlegi hely
.
Pár tízezer éve még hatalmas állatok éltek Ausztráliában.
Óriáskenguruk, gigantikus méretű krokodilok, diprotodonok és más, 40 ezer éve még Ausztráliában élő nagyméretű állatok haltak ki a pleisztocén kor végére
A pleisztocén kor mintegy két és fél millió évvel ezelőtt kezdődött, és nagyjából 12 ezer évvel ezelőtt ért véget.[
A Queenslandi Múzeum paleontológusai szerint az újonnan felfedezett megafauna (hatalmas méretű állatfajok) szélsőséges környezeti változások miatt haltak ki. Eredményeikről a Nature Communications című szaklap friss számában számoltak be a szakértők.
Csökkent a vízhozam, intenzívebbé váltak a szárazságok és a tüzek, megváltozott a növényzet. Ezek a körülmények vezettek legalább 13 nagyméretű faj kihalásához, kötük volt négy nagy ragadozó hüllő, egy erszényes "oroszlán", wombatok és a világ legnagyobb kengurui.
Az erszényes oroszlán a valaha Ausztráliában élt legnagyobb ragadozó emlős, sőt ez a legnagyobb ismert erszényes ragadozó az egész világon.
Kétméteres hosszúságával körülbelül leopárd méretű lehetett, de óriási mancsokkal és mellső végtagokkal, valamint hatalmas behúzható karmokkal rendelkezett. A nagyméretű hüvelykujja a többivel szembeállítható volt, amit valószínűleg a fára mászás közben tudott hasznosítani.
A szakértők a Queensland állam északkeleti részén lévő Mackay-hez közeli South Walker Creek felszíni bányánál végeztek kutatásokat. A Nagy-korallzátonyhoz közeli terület egykor több hatalmas állatfaj otthona volt.
A South Walker Creeknél élt megafauna egyedülállóan trópusi volt, dominánsak voltak a hatalmas húsevő hüllők és a gigantikus növényevők, melyek mintegy 40 ezer éve haltak ki, jóval azután, hogy emberek érkeztek az ausztrál kontinensre" - mondta el Scott Hocknull, a Queenslandi Múzem paleontológusa.
Az erszényes medvéhez hasonló Diprotodon optatum maradványainak vizsgálata arra utal, hogy az állat átlagos súlya két és fél tonnánál is több volt.
A Diprotodon mérete miatt erős, nehezen vadászható állat lehetett. Ez azt is jelentheti, hogy valószínűleg nem az emberek túlzott vadász tevékenysége vezetett a 30 000 évvel ezelőttre becsült kihalásukhoz.
A tanulmányban arra jutottak, hogy a nagyméretű élőlények kihalása összefügg az éghajlati és környezeti körülmények jelentős változásával. Növekedett például a tűzesetek száma, csökkentek a füves területek és kevesebb lett az édesvíz.