Jelenlegi hely
.
Kerek 330 éve foglalták vissza a keresztények Nándorfehérvárt.
Háromszázharminc éve, 1688. szeptember 6-án vették vissza a keresztény hadak a törökök által 1521-ben elfoglalt Nándorfehérvárt, a mai Belgrádot.
A stratégiai fontosságú vár a következő évszázadban többször is gazdát cserélt, majd 1791-ben, az utolsó törökök elleni háború után kötött béke értelmében az Oszmán Birodalom fennhatósága alá került. Falairól csak 1867-ben került le végleg a félholdas lobogó.
![](/sites/default/files/kepek/2018/09/N%C3%A1ndorfeh%C3%A9rv%C3%A1r%201456-ban.jpg)
Nándorfehérvár 1456-ban. Kulcseserepe volt az Oszmán Birodalom terjeszkedésének megállításában.
A balkáni oszmán török terjeszkedés miatt a 15. század elejétől Magyarország védelmének kulcsa, majd Hunyadi János diadala után 65 évig a török terjeszkedés megállításának szimbóluma Nándorfehérvár lett.
I. Szulejmán aztán 1521-ben mégis elfoglaltal a Duna és a Száva összefolyásánál emelet várat. A török uralom alatt Belgrádot szandzsák székhelyévé tették meg, a város népessége és gazdagsága gyarapodott, mecsetek és fürdők épültek, százezernél több lakosával Konstantinápoly után az Oszmán Birodalom második legnagyobb európai városa lett.
![](/sites/default/files/kepek/2018/09/I.%20Szulejman.jpg)
Miután az új erőre kapó Oszmán Birodalomnak 1683-ban sem sikerült elfoglalnia Bécset, a váratlan győzelmen felbuzdult Habsburgok, valamint Velence és Lengyelország a pápa kezdeményezésére létrehozták a törökellenes Szent Ligát. A Liga seregei 1686-ban felszabadították Budát, a következő évben Nagyharsánynál, „a második mohácsi csatában” diadalmaskodtak, és elfoglalták a déli határon fekvő Eszéket.
A 30 ezer fős keresztény had 1688 júliusának végén vette ostrom alá Nándorfehérvárt, melynek helyőrsége tízezer embert számlált. Miután sikerült a várat körülzárni, ágyúzni kezdték az erősséget, s egy hónap múlva, augusztus végére már hatalmas rések tátongtak a vár felsővárosi falában. Miután a várat védő Ibrahim pasa nem volt hajlandó megadni magát, Miksa Emánuel szeptember 6-án elrendelte a döntő támadást. Az öldöklő küzdelem után Ibrahim pasa reménytelen helyzetében kitűzte a fehér zászlót: Nándorfehérvár 167 év után felszabadult a török uralom alól.
A nándorfehérvári csata, középen Kapisztrán György - ismeretlen festő képe
Az ostrom során a keresztény hadak mintegy négyezer embert vesztettek, a hétezer védőből ötezer esett el, harcképes csak 250 maradt. A fővezér a várost szabad prédául engedte át katonáinak, akik szörnyű vérengzést vittek végbe a muszlimok között, Belgrád lakosságának száma jelentősen lecsökkent. A diadal demoralizáló hatással volt a törökökre, akik Szendrő és Galambóc várából is elmenekültek, ezek az erősségek kardcsapás nélkül jutottak a szövetséges hadak kezére.
A stratégiai fontosságú vár azonban csak két évig volt keresztény kézen: 1690-ben Köprülü Musztafa hatvanezres serege visszafoglalta, és az 1699. évi karlócai béke török kézen hagyta, és az 1791-es béke is visszajuttatta az oszmánoknak. Ezek alatt az évtizedek alatt több tízezer szerb család vándorolt ki a Habsburg Birodalomba, nagy részük a Vajdaságban, Szlavóniában és Szentendre környékén telepedett le. A 19. század eleji felkelések után 1841-ben Mihajlo Obenovic fejedelem Belgrádot nyilvánította Szerbia fővárosának, de a félhold véglegesen csak 1867-ben tűnt el a fellegvár falairól, amikor kivonult a török helyőrség.
(MTI)